Text hämtad från: www.UNDERTEXTER.se
Översättning: eXz www.divxsweden.net
Omsynk av: MissLoKi
Okej, jag börjar. Egentligen behöver inte vi vara här.
-Vi har varit gifta i fem år. -Sex.
Fem-sex år och det här är som en besiktning för oss.
En chans att smörja motorn, byta olja, byta ut några delar...
Då kan vi väl öppna motorhuven.
På en skala från åtta till tio, hur lyckliga är ni som ett par?
-Åtta. -Är tio det bästa...
-...och ett är det värsta? -Svara instinktivt.
-Okej, redo? -Redo.
-Åtta. -Åtta.
-Hur ofta har ni sex? -Jag förstår inte frågan.
Jag är förvirrad, räknas det här som med skalan?
Är ett väldigt lite eller är det ingenting för-
-tekniskt sett borde ju noll vara ingenting.
Den här veckan då?
-Inklusive helgen? -Visst.
-Förklara hur ni träffades. -Det var i Colombia.
-Det var för fem år sedan. -Sex.
Just det, fem-sex år sedan.
BOGOTA, COLOMBIA
FEM ELLER SEX ÅR SEDAN...
Någon sköt barracudan. Polisen letar efter turister som reser ensamma.
Är ni ensam?
Fröken, ditt pass, tack...
Dina papper...
-Är du ensam? -Nej.
Hon är med mig.
-Jag heter Jane. -John.
-Trevligt att råkas. -Trevligt att råkas.
-Skål för att ha undvikit kulor. -För att ha undvikit kulor.
Så den pratar, men dansar den?
-Hej, främling. -Hej på dig med.
Det finns ingen rumservice längre.
-Det var gott. -Jag hoppas det.
Vill damen testa sin tur?
Båda två...
Vet du hur man håller den?
-Så här? -Ja.
-Du siktar ju inte. -Jo, det gör jag.
-Jag gör ju så att du förlorar. -Kanske inte.
Får vi fortfarande någonting? Nybörjartur.
-Jag ska försöka igen. -En gång till.
Var har du lärt dig att skjuta så där?
Nybörjartur...
Vänta, du har ju bara känt henne i sex veckor.
Jag är förälskad. Hon är smart, sexig...
...spontan, komplicerad...
Jag kände Gladys i 2½ år innan frieriet. Man måste bygga upp vänskap och tillit.
-Tycker du inte att det går för snabbt? -Du vet att jag alltid tänker över allt.
-Vad sysslar han med? -Han är en stor byggnadsentreprenör.
Går en server sönder på Wall Street, är det hon som lagar dem.
Hon har köpt en jävla pudel till mig.
Han har lika mycket som jag, så det är perfekt.
Det håller i högst sex månader.
-Eddie, jag har friat till henne. -Vad?
-Jag ska gifta mig! -Jag hör dig inte.
-Jag ska gifta mig! -Sluta slå honom, han sade nåt galet.
Jane, gifta mig.
FEM ELLER SEX ÅR SENARE...
-Vi måste byta ut filtren. -Vad tyckte du om dr Wexter?
Det var bara en massa frågor om ingenting.
-Det var ju spännande. -Hans kontor ligger på andra sidan staden.
Du vet att det är rusningstid klockan fyra? Jag blir galen av det.
-Då är det bestämt då? -Okej.
-Middag vid sju. -Jag kommer dit...hit.
Om någon ringer, är jag upptagen med chefen, okej?
Chefen ringde, stora arbetsuppgifter på gång, ni vet hur det är.
Kan du hämta lite kaffe åt mig? Mycket socker, tack.
Vart tror du att du är på väg?
-Chefen vill prata med mig. -Han kan se dig.
Folk som har jobbat här i 25 år har inte ens kommit in i den hissen.
Här.
-Är det här arbetsuppgiften? -Var snäll och lämna rummet.
-Hallå? -Perfekt timing.
Det ösregnar ute.
Och gräsklipparen står kvar där ute.
-Hur var det på jobbet? -Som vanligt.
-Jag har köpt nya gardiner. -Har du?
Vad tycker du?
Jag och en annan man bråkade om dem. Han tog dem först, men jag vann.
-Det är självklart att du gjorde. -De är en aning gröna, så vi får-
-klä om soffan och köpa en ny matta, kanske en persisk.
Ja, eller så behåller vi de gamla så behöver vi inte byta ut något.
Vi har pratat om det här, kommer du ihåg det?
Jag kommer ihåg det eftersom vi sade att vi skulle vänta.
Vi kan lämna tillbaka dem om du inte gillar dem.
-Okej, jag gillar dem inte. -Du vänjer dig.
Vi ska gå på möten varje söndag ända tills mars.
Del två. Bara det att den här gången kom du ensam. Varför kom du tillbaka?
Jag är inte säker.
Låt mig få klargöra en sak. Jag älskar min fru.
Jag vill att hon ska vara lycklig, jag vill henne väl...
Men det är tillfällen då...
-Kan du inte...? -Fem minuter till.
Det är ett stort tomrum mellan oss och det blir bara större-
-med allt det som vi inte säger till varandra. Vad kallas det?
Äktenskap. Vad är det ni inte säger till varandra?
Det här ser gott ut, har du gjort något nytt?
-Jag lade i ärtor. -Just det, ärtor.
Ja, det är de gröna.
-Älskling, kan du skicka saltet? -Det står på mitten av bordet.
-Är det mitten av bordet? -Ja, mellan dig och mig.
-Hur ärlig är du mot honom? -Ganska ärlig.
Jag ljuger väl inte direkt för honom, men vi har väl våra hemligheter.
Alla har hemligheter.
-Herregud, du skrämde mig! -Ursäkta mig, älskling.
Jag letade efter... Ska du ut?
Ja, någon kraschade servrarna nere i city och då går nästan hela världen under.
-Vi skulle ju gå på ett samtal. -Ja, jag kommer dit.
Bara en snabbis.
Ni känner er nog som om ni är de enda som går igenom det här-
-men jag kan säga att det finns miljoner människor som har samma problem.
-Vi flyger om en timme. -Okej.
Martha Stewart.
-Vad nu då? -Ursäkta mig, var är muggen?
-Spelar ni poker? -Det är privat, stick.
-Kan jag få vara med? -Vad förstod du inte med "stick"?
-Jag har pengar... -Stanna där.
Det där är tufft. Förstår ni vad jag säger?
Förstår ni? Är det någon som är intresserad?
Nej, för jag spelar ut er, jag förstår.
Det är riktigt snygga skor.
-Jag kan ju sitta i den här stolen. -Det där är Luckys stol.
-Var är Lucky, jag ser inte Lucky? -Lucky har inte kommit tillbaka än.
Jag kan ju sitta här, om jag inte är för het för er.
-För att ha undvikit kulor. -In med dem.
Du är i trubbel nu!
-60 dollar! -In!
Han har ju 14 olika! Du behöver dem inte, William Tell.
-Vad fan är det här? -Förlåt, Lucky.
-Det ser ut som du är färdig. -Är du Lucky? Ärligt?
Vad gör du här, väntar du på ett jobb eller något?
Det är du som är jobbet.
Par i treor.
-Har du varit en stygg pojke? -Ja.
Vet du vad man gör mot stygga pojkar? De blir straffade.
Straffa mig.
Har du sålt stora vapen till onda människor?
Racin? Mr Racin, mår ni bra?
Taxi?
-Hej, älskling. -Hej, älskling, jag hörde dig inte.
Jag gick till sportbaren och spelade om lite pengar.
-Jaså, hur gick det? -Jag hade tur.
-Välkomna, grannar! -Hej, trevligt att ses.
-Vad fint du har det. -Tack.
-Vilken vacker klänning. -Tack så mycket.
-Kom, vi går och snackar med tjejerna. -Spring inte allt för långt bort.
-Vill du ha en kubansk cigarr? -Nej, jag röker inte.
-Ingen trodde det heller, säger Suzy. -Är ändå inte det sanningen?
-Kan jag hämta något att dricka? -Ja, Shardon, tack.
-Flickor? -Shardon.
-Pappa, pappa! -Jag går till baren.
-Hej, killar. Whiskey. -Hej, John.
-Var gör du av alla dina pengar? -Alla stålar finns under skjulet.
-Chuck fick en befordran. -Herregud, det är ju jättebra.
Det är så spännande, nu kan vi äntligen bygga ut köket.
Fan, inte igen. Jag borde ha på mig en regnrock.
-Kan du hålla henne ett tag? -Vad? Nej.
-Nej, jag... -Snälla.
Hon gillar dig.
Jag gillade din klänning ikväll, den var fin.
Tack.
-Det är problem i Atlanta igen. -Det är därför jag är här.
-Vad har du? -Jag har två boardingpass-
-och ett taxikvitto. -Har du en näsduk?
Din hotellnota också. Tappa inte bort dem, ha dem i kuvertet.
-Titta på de här igen. -Bra, Lui, jag ska kolla på dem.
Är Eddie här?
-God morgon. -Hur mår du?
Som vanligt.
Jag ska ha en bjudning i helgen. Grillning, inga damer, bara grabbar.
-Det kommer att bli grymt. -Jag ska snacka med frun.
Vill du låna telefonen? Ring henne, så hon inte ska göra något senare.
-Du bor med din mor. -Varför drar du in henne?
Hon råkar vara en fin dam och jag behöver inte titta till henne...
John Smith.
-Hej, John. -Hej, Atlanta.
Många kroppar den här veckan. Vi har en prioritet, jag behöver din expertis.
Målets namn är Benjamin Danz. Även kallad "The Tank".
Han är ett direkt hot mot firman.
De ska lämna över honom, sedan förflytta honom.
16 kilometer norr om den mexikanska gränsen.
Du måste försäkra dig om att målet inte har någon chans.
"Tank"?
Överföring bekräftad, vänta på kontakt.
Ursäkta att jag stör, men vi har en situation.
Du vet hur konkurrensen är.
-Jag vill att du tar hand om det. -Vad är det för mål?
Benjamin Danz. Det måste gå fort, rent och behärskat.
-Mina damer... -God morgon.
-Igår tillfångatogs en agent. -Vi får ut honom imorgon.
Två lådor G40 och granatkastarna har kommit.
Beställ tio till. Sätt igång, Jess.
Målets namn är Benjamin Danz, även kallad "The Tank".
-Är du seriös? -Ja.
Målet kommer att förflyttas över gränsen till en federal facilitet.
Enda stället att komma nära inpå honom, är strax söder om gränsen.
Jag vill ha GPS och SAC över dalen och floden för de senaste tre dagarna.
Målet ska möta upp helikoptern vid ett övergivet flygfält. Vi har bara en chans.
Titta, mer öken.
-Är allt klart? -Området är armerat, vi kör igång.
-Röd enhet, vi närmar oss. -Uppfattat, Bravo Joe.
Kom igen...
-Får du med det här? -Ja, är det ett hot?
Nedräkningen är initierad. Konvojen är inte i området än.
Det är en idiot på fältet som kommer att förstöra allt.
Du måste skämta...
Civilist.
Man kan inte få ut en enda ton ur den här trombonen.
-Det ser ut att vara ett vapen. -Fan, det är ingen civilist.
Din jävel.
Konvojen är i området. Nedräkningen är initierad.
Det borde inte vara lagligt att köpa sådana här.
Stanna, stanna!
Jag tror att jag lyckats identifiera målet. Har du det?
-Inte vad jag vet. -Jag tror att jag är i trubbel.
-Fick du syn på honom? -10, högst 15.
-Det kanske var Phil. -Det kanske inte ens var en "han".
Menar du att en tjej knäppte dig på näsan?
Jag tror det. Professionell.
Det borde väl inte vara så svårt. Hur många tjejer är lönnmördare?
-Vill ni ha efterrätt? -Vad har ni för något?
-Glass. -Det låter utsökt, vilka smaker?
-Choklad och vanilj. -Jag gillar inget av det.
Om man blandar ihop dem kan det ju bli en trevlig liten rätt.
Inte bara en skopa, jag vill ha en hel Sundae.
-Det kan vi ordna. -Perfekt.
"Det kan vi ordna", hörde du det? Som om någon skulle kunna slå mig.
Kan du ge mig andra detaljer på henne, förutom längden?
-Laptop. -Ursäkta? Det är svårt att förstå dig.
-Laptop. -Okej, laptop.
-Jag vill veta vem den jäveln är. -Ge mig bandet, Jane.
-Vad? -Det är Fadern.
FBI har säkrat paketet. Det är avbrutet.
-Vi har inte råd med det här. -Det var en annan med i bilden.
Vi lämnar inte kvar några vittnen. Om han har identifierat dig...
Du känner till reglerna. Du har 48 timmar på dig att städa upp.
Jag ser fram emot det.
Okej, vi har ett nytt mål. Nu kollar vi upp vem han är.
Herregud, vad har du gjort med den här?
Har du startat en lägereld med den? Jag har en ny.
-Den är värdefull av sitt slag. -Varför det?
Jag hoppades att du skulle veta det.
Vad är det du vill veta så mycket?
Du känner mig, jag vill bara få tillbaka förlorade egendomar.
-Hej, Phil. -Hej, John.
-Är du vegan? -Nej, min flickvän är det.
Nu så.
En uppgraderad modell.
Chipet är på kinesiska. Det är dynamiskt.
Utfört av...
Jag skulle kunna fixa en adress till dig.
Okej, inget namn, bara en adress. 570 Lexington Avenue, svit 5003.
New York. Känner du till det stället?
Herregud.
Ni kan väl gå och ta en kaffe.
Jane, det är din make i telefonen.
Han är tillbaka från Atlanta och vill veta hur det blir med middagen.
Säg åt honom att det är middag klockan sju.
-Hon säger att middagen är sju. -Det är den alltid.
-Perfekt timing. -Som alltid.
-Det var en trevlig överraskning. -Jag hoppas det.
-Du är hemma tidigt. -Jag saknade dig.
-Jag saknade dig också. Ska vi? -Ja.
-Du har dem vid speciella tillfällen. -Det här är ett speciellt tillfälle.
Min favoriträtt.
Tillåt mig, hjärtat. Du har ju hållit på hela dagen.
-Tack. -Visst.
Hur var det på jobbet?
Vi hade faktiskt lite problem med ett uppdrag?
-Verkligen? -Ja.
Vi hade dubbelbokat med ett annat företag. Gröna bönor?
-Nej, tack. -Du kan ta lite.
-Jag hoppas allting ordnar sig. -Det har det inte än.
Men det ska det.
Det här är min favoriträtt. Kan du skicka saltet?
Har du testat något nytt?
Hur var det i Atlanta?
Jag hade också lite problem. Vissa saker stämde inte riktigt.
-Var det en stor affär? -Tillräckligt. Vill du ha lite mer?
Ja.
-Jag tar hand om det. -Jag hämtar en handduk.
Janey?
Älskling?
Hur kan jag vara så dum?
Gode Gud.
Nej, nej, det var en olycka.
Det var en olycka. Jane, stanna bilen!
Älskling, du överreagerar!
-Var ska du åka? -Herregud!
Stanna. Stanna!
Vi måste snacka!
-Jag kommer, vem är det? -Öppna.
-Vad fan har hänt med dig? -Min fru...
-Hon försökte döda mig. -Ja, vet du vad?
Gladys försökte döda mig, men inte med en bil. Jane var åtminstone tuff.
De försöker alltid döda en. Sakta, smärtfullt och sedan sårar de en.
Vet du hur sårad jag brukade vara? Jag slog ned mig själv, nu mår jag bra.
Jag träffar tjejer hela tiden. De vaknar upp i min morgonrock.
-Du bor med din mamma. -Jag väljer det själv för att-
-hon är den enda kvinna jag någonsin har litat på.
-Det är otroligt. -Jag vet vad du tänker.
Om hon ljög om det, vad kan hon då mer ha ljugit om?
Hennes jobb som spion är att få ut information från folk.
Franska Rivieran, en yacht, en iransk prins?
Hon ska komma nära honom och vinna förtroende, det är äckligt.
Vad? Vad säger du?
Vad? Är det din man som är skytten? Det är omöjligt.
Verkligen?
Allt det här var säkert planerat från början. Operation: Bevaka Johnny.
En sex års lång polisbevakning för att få ut information från dig.
Uppdraget avklarat.
Okej...
Det är så här det ligger till. Du älskar honom inte?
-Nej. -Döda honom. Det är du bäst på.
-Okej. -Sen är det över.
Johnny, jag vet att du skäms, men det är ju jag, Eddie.
Killarna vi jobbar med vet inget. Jag tänker aldrig säga något.
Om de andra visste, hade de nog skrattat de senaste sex åren, men vem bryr sig?
Det är som en bok på 150 sidor har skrivits.
De första 150 sidorna har Johnny varit en clown.
Du kan skriva de sista tio sidorna.
Trevligt samtal. Vi borde göra det oftare, jag är stolt över dig.
-Jag lånar den här. -Jag gillar din tapperhet.
-Jag gör det imorgon. -Jaha.
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra.
God natt.
Jag älskar honom inte.
-God natt, John. -God natt, Eddie.
God natt, mamma!
Okej, tjejer, nu kör vi.
Stolar och böcker, ni känner till rutinerna.
-Vad är det här? -Det ser ut som ditt bröllop.
-Jag menar, vad gör ni? -Undersöker. Målets bakgrund.
Det här rummet är avstängt.
Jag, John, tar dig, Jane, till min äkta hustru...
-Vad står på, mrs Smith? -Storstädning.
Hur står det till, granne?
Jag kan inte förstå att jag aldrig har varit här inne förut. Det är vackert.
-Vi kan börja med vardagsrummet. -Okej.
-Jag älskar golvet, är det teak? -Röd ek, Martin.
Du vann även mästerskapet i golf i år. Igen.
Jag är ute efter din medalj nästa år.
Slyna.
Målets personliga saker är vår första prioritet. Vi måste ta till alla medel.
Telefonräkningar, kreditkort, civila röstmeddelanden...
Som vad, Jane?
Du har kommit till familjen Smith. Vi kan inte svara nu, men säg något efter-
-pipet, så ringer vi tillbaka.
-Sök igenom databasen. -För vad? John Smith?
Hitta honom.
Jane, jag tror att jag har hittat honom.
-Var? -Här.
Värmesensorerna har upptäckt ett intrång.
Söker igenom alla våningar.
Hej, jag har sagt åt dig att inte störa mig när jag är på jobbet.
-Du är fortfarande mrs Smith. -Det är det många som är.
Var försiktig, jag kan trycka på en knapp när som helst, var som helst.
Du kanske inte kunde hitta knappen med båda händerna och en karta?
Den var snabbtänkt. Vi måste försvinna, nu.
Förväntar du dig verkligen att jag ska rulla över och spela död?
Det borde du vara van vid efter fem års äktenskap.
Sex år och jag tänker inte sticka.
Var som helst, när som helst.
Målet upptäckt.
Evakuera byggnaden.
Raderar hårddiskar.
-Fegis! -Tönt!
Säger du att du hade en chans att döda henne, men du tog den inte?
Jag menar, vi har så många vapen här och du kunde inte döda henne?
Nu är hon både ditt och mitt problem.
Nu är mitt hus deras första prioritet.
-Kan du hjälpa till här? -Du gör mig galen. Du är tokig.
De gav dig 48 timmar. Hur lång tid har vi kvar? 23, 22 timmar?
-18. -Har du 18 timmar på dig?
Eddie?!
Mamma, vi är på vakt här! Jag dödade dig nästan där!
-Du anar inte! -Glöm det.
Jag är så less att leka lekar med henne.
-Du måste döda slynan genast. -Säg inte hur jag ska hantera min fru.
Hon är inte din fru, hon är din fiende som kan vara utanför nu!
Jag har den.
Nu snackar vi. Frågan är bara hur mycket det kostar att köpa ett rör.
-Hej, jag ringer ifrån I-Temp. -Hej, hur går det med takvåningen?
Bara bra, tackar som frågar.
Det verkar vara problem med hissen. Vill du att jag kommer och kollar?
Ta den tid du behöver, jag klarar mig ganska bra.
Gör du verkligen det?
Jane? Är det du, älskling?
Första och sista varningen, John. Lämna staden.
-Du vet att jag inte ska någonstans. -Det är vad du tror.
Just nu är du fast i en stållåda och hänger 70 våningar upp.
-Så det här är en fälla? -Han är i avdelning tre.
Det kommer aldrig att fungera för att du alltid underskattar mig.
-Gör jag? -Du anar inte vem jag är.
Du har ingen aning om vad jag är kapabel till att göra.
Vi kommer efter dig igen.
Låt mig gissa. En laddare med motvikt på en kabel.
-Kanske? -Han har hittat dem.
Han tänker. Såg du även laddaren från huvudkabeln?
Lova att du lämnar staden, annars spränger jag den.
Okej, jag ger upp. Spräng den.
-Vad? -Kom igen, spräng den.
-Tror du inte att jag gör det? -Jag tror att du inte gör det.
Okej...
Fem, fyra... Några sista ord?
De nya gardinerna är hemska.
Farväl, John.
-Vad fan var det där? -Vad?
Du sade ju farväl.
Jag har ett antal saker att säga just nu.
Jag tänkte bara kika förbi. Tack för hisschaktet.
Trevligt. Vad bestämde du dig för?
Jag vill skiljas.
Jag gillar det, det var du som friade så det blir en bra symmetri.
Er kappa, herrn.
-Får jag slå mig ned? -Nej.
-Champagne, herrn? -Det finns inget att fira.
-Jag tar en Martini. -Det är bra för mig.
Vad vill du?
Vi har ett gemensamt problem.
Du vill uppenbarligen se mig död och jag kan inte bry mig mindre om ditt liv.
Så vad gör vi?
Ska vi skjuta varandra här och hoppas på det bästa?
Det vore synd för de ber mig nog att sluta efter du har dött.
Dansa med mig.
-Du dansar inte. -Det är bara min täckmantel.
Var slöheten också en del av det?
Trodde du att den här historien skulle få ett lyckligt slut?
Lyckliga slut är bara historier som inte är färdiga än.
-Tillfredsställd? -Inte på flera år.
Det är bara en del av mig, sötnos.
Varför tror du att det gick snett? Bara för att vi levde separata liv-
-eller på grund av alla lögner? -Jag har en teori.
-Du kommer att bli informerad. -Jag kan inte bärga mig att få höra.
-Du dödade oss. -Utmanande.
Du ser på vårt äktenskap som ett jobb så du till slut kan döda mig.
Du undvek det.
Varför bryr du dig, om jag ändå bara var en täckmantel?
Vem sade att du bara var en täckmantel?
-Var jag inte det då? -Var inte jag det?
-Ursäkta mig. -Det finns inga utgångar där uppe.
Var lugn, John, hon är en lögnerska.
Var jättelugn.
Hör du att det tickar?
Håll er borta!
Limousine, herrn?
Det var andra gången du försökte döda mig.
Lägg av, det var bara en liten bomb.
Jag borde ha vetat det. Jag ska hem och bränna upp allt jag köpt till dig.
Vi kör ikapp dit, älskling.
-Är du där än? -Första gången vi träffades...
-Vad var din första tanke? -Berätta det du.
Jag tyckte att du såg ut som en juldagsmorgon.
Jag vet inte hur jag ska förklara det på något annat vis.
-Varför berättar du det nu? -I slutet börjar man tänka på början.
Så är det. Jag tänkte att du kanske borde få veta.
Hur blir det, Jane?
Jag tyckte att du var den vackraste måltavla jag någonsin sett.
-Handlade det bara om affärer? -Bara affärer.
-Jag tänker lägga på nu. -Cold Heart Myth.
Tack, det var bara det jag behövde veta.
-Okej. -Okej.
-Hej, John. -Hej, Bill.
-Mår du bra? -Ja.
Förresten, din bil står på trottoaren här.
-Tack, Bill. -God natt.
God natt.
Lever du fortfarande, älskling?
Du siktar lika illa som du lagar mat, sötnos.
Det är bäst att du säger något.
Kom igen, älskling. Kom till pappa.
Vem är pappan nu?
Jag kan inte göra det.
Nej, kom igen!
Kom igen!
Jag vill inte.
-Hej, främling. -Hej.
-Ja? -Är allt bra? Vi hörde oljud.
-Nej, allt är bra här. -Så ni mår bra?
Ja, vi kunde inte ha det bättre.
-Så ni...? -Suzy, Martin, konstaplar...
Det är som att ni möblerar om, det är bra.
Frestande. Jag går inte ur sängen för mindre än en halv miljon dollar.
-En massa år har jag tänkt på skönhet. -Du tar det bra.
Kommer du ihåg den semestern i Aspen?
-Du lämnade din egen fru. -Jean Luke Gaspar.
-Jag har läst hans verk. -Jag förstår.
Du hörde väl mig inte den kvällen när vi åt middag på vår årsdag?
Ljudgranat. Jag var praktiskt taget döv den kvällen.
Jag har ont i nyckelbenet, det är ett sår där.
Jag känner ingenting i dessa tre fingrar.
Tre revben, sprucket ögonbryn. Sprucken trumhinna.
Har du någonsin haft problem med att sova efteråt?
-Nej. -Inte jag heller.
Se upp!
-De gav mig 48 timmar. -Samma här.
-Herregud, vad hände med tilliten? -Vad väntade du dig?
Varför måste jag ha tjej-pistolen?
-Skämtar du? -Nej.
Var är din bil?
Vad kyligt.
Nu kan vi grilla i flera månader framöver.
-Jag var aldrig med i fredskåren. -Nej, jag gillade ju det om dig.
-Jag gick aldrig på MITU. -Varför inte?
Det gjorde inte Damon heller. Vi läste bara historia.
-Historia, det är ryktbart. -Okej.
De jävlarna blir yngre för varje år.
Jag måste säga att jag aldrig riktigt tyckte om din matlagning.
-Det är inte din gåva. -Jag kanske aldrig har lagat mat.
Personal från I-Temp lagade maten.
Det är ett helt nät av lögner.
Det kan jag ta hand om.
-Vi har fått sällskap. -Vad?
-Håll den stadigt nu! -Det kallas manövrering.
De är överallt. Hur kör man en sådan här egentligen?
Älskling!
Växellådan är hemsk!
-Älskling, låt mig få köra. -Jag klarar av det.
Flytta på dig. Jag är en hemmafru från förorten.
Visst, kör till.
-De är skottsäkra! -De är skottsäkra!
Jag borde kanske säga att jag varit gift en gång tidigare.
Är du galen, vad är det för fel på dig?
-Du vet vad det är för fel på mig! -Det var en fyllegrej i Las Vegas!
-Det var ju mycket bättre! -Sluta! Sluta med det där.
Kör, kör!
-Hennes namn och personnummer? -Nej, du ska inte döda henne.
Där försvann han.
Du är ganska skenhelig. Du är inte direkt fri från lögner heller.
John, mina föräldrar dog när jag var fem år, jag är ett föräldralöst barn.
Vem var den typen som följde dig upp till altaret?
En betald skådespelare.
Jag sade ju att jag såg din far i Fantasy Island!
Jag vet.
Jag vill inte ens prata om det.
-Tar du dem? -Jag tar dem.
-När som helst. -Jag tar dem.
Vi blir nog tvungna att göra om alla konversationer vi någonsin haft.
Jag är jude.
Jag förstår inte att jag bjöd mina riktiga föräldrar till bröllopet.
Det är vidrigt. Hur kan ni servera det här? Kan man få det sötare?
Fröken, jag pratar med dig, ursäkta mig?
Herregud, Johnny.
-God morgon, Eddie. -God morgon.
Skönt att se att du mår bra.
Säg att du var smart och dödade den lögnaktiga slynan.
-Den här lögnaktiga slynan? -Det var bara önsketänkande.
-Jag är ledsen. Kul att ses, Jane. -Eddie, fokusera dig.
-Vi har lite problem. -Ni? Knarkare har problem.
-Ni två är körda. -Kanske det.
Johnny har skickat hela byrån efter dig och säkert tvärt om också.
-Du då? Var står du? -Var jag står?
Jag kom på mig själv dragandes med fötterna i morse.
Jag tror ändå att de är skyldiga mig lite pengar.
Vi förstår inte varandra, men jag behöver inte få sådana blickar ifrån er.
Jag har levt detta liv länge.
Eddie, fokusera. De sprängde mitt hus och sköt mot min fru. Mitt eget företag.
Om hon jobbar för dem hon säger att hon jobbar för...
Ni är som "Macy's And Gimbals".
Hon skulle vara den största kanalen och du den som tävlar mot dem.
Förstår ni vad jag säger?
Det är simpelt. När ni bestämmer er för att sluta, då är det slut.
-Hur illa är det, Eddie? -Hur illa det är?
Du minns väl i Kanada? Det var rena barnleken mot vad du fick göra.
-Var det du? -Var det upphetsande?
Jag tänker inte sluta. Jag förstår.
Så här ligger det till. Om ni håller er borta från varandra har vi en chans.
Kanske inte så stor chans, men vi har en chans.
Om ni två håller ihop så är ni döda.
Om ni förstås inte hittar något som de vill ha mer än er.
Han hålls fången i en källare i en federal domstolsbyggnad.
Hög säkerhet, rörelsesensorer. Elen tillhör stadens nät.
Längre än så här kan vi inte gå, Jane.
Okej, tack för allt.
Lycka till, hjärtat.
Kan någon av er tänka sig att ändra kanal?
Kan du lyfta på ditt feta arsle och ändra kanal?
Tack så mycket.
Om 30 sekunder bryter jag strömmen och du tar ungen.
-Förstått? -Förstått.
-Säg mig, hur många? -Spelar det någon roll?
-Ska jag börja? -Okej.
Jag håller inte räkningen exakt, men ungefär...
...runt 50-60 stycken. Jag har ju varit med ett tag.
-Det viktigaste är... -312.
312?
-Hur då? -Ibland var de två åt gången.
Älskling?
-Övervakar du området? -Jag övervakar området.
-Lyssna på polisradion. -Jag lyssnar på polisradion.
Det här är inte första gången för mig.
Jag tror att vi har fastställt det.
Okej.
Sväng vänster. Vänster, John.
Vänster!
Tala inte till mig på det viset, okej? Var snäll.
-Vänster, snälla? -Jag kan inte gå åt vänster.
Man kan inte svänga vänster här. Titta.
Där är rakt fram och där är bak där jag kom ifrån, det finns inget vänster.
-Vilken väg vill du att jag går? -Stanna där och vänta på min signal.
Ser du det där? Ta god tid på dig.
Ja, stanna där och vänta på min signal.
Vänta på min signal.
Nästan klar. Jag vet inte vad som hände, vänta.
Vad gör du, John? Vad gör du?
Släck ned lamporna.
Släck ned lamporna, Jane.
Sätt på dem igen!
Idiot!
Hallå, släpp loss mig.
Sätt på dem igen! Sätt på dem igen!
Håll käften! Håll käften!
Håll käften.
Ge mig nycklarna...
Den här rackaren är vild.
Jag sade åt dig att vänta på min signal, då ska du göra det också.
-Jag improviserade. -Du följde inte planen.
-Det var brister i planen. -Det var inga brister i planen.
-Jag gjorde jobbet på min instinkt. -Din instinkt satte igång alla larm.
Min instinkt fick jobbet gjort.
Du bara larvade dig som i julas, som på vår årsdag...
Som den gången när du glömde att ta med min mors födelsedagspresenter.
Din låtsasmammas födelsedagspresenter!
Saken är den att du alltid är den som splittrar laget.
Du vill inte ha något lag, du vill ha en betjänt i alla år.
Jag vill ha någon som jag kan lita på.
Jane, det finns ingen luft runt omkring dig längre.
-Vad ska det betyda? -Att det inte finns plats för misstag.
Inga spontana beslut. Vem kan svara på det?
Du behöver inte, för det här är inget riktigt äktenskap.
-Vilka är ni? -Håll käften!
Nu får du bevittna mina och min frus familjeproblem.
Det är beklagansvärt.
Men ta det inte som ett tecken på svaghet, det vore ett misstag.
Berätta vad du vet.
Varför vill våra chefer se dig död?
Älskling, snälla...
Avsluta det.
Det kanske inte är någon bra idé att dumförklara mig framför gisslan.
Då sänder man ju ut dubbla budskap.
Ursäkta.
Okej, var var jag? Håll käften.
Val. Jag ska säga vad du har för val, okej?
-Första valet... Håll käften! -Om jag kunde...
Första valet: Du snackar, vi lyssnar, ingen smärta.
Andra valet: Om du inte snackar så blir du av med tummarna.
Det kommer att göra ont. Tredje valet:
Jag vill vara lite diskret med detaljerna, men i slutet dör du.
Benjamin? Vi båda har tålamod.
Kan jag få en dricka? Kanske juice...
Första, första valet. Det gör ont.
Okej, det var ett snyggt slag.
-Har du spasmer? -Jag är fastbunden.
Kolla i min bakficka.
Det är inte jag som är målet, ni är det. Båda två.
De kom på att ni är gifta så de slogs samman och gav er samma uppdrag-
-för att ni skulle göra slut på varandra.
Det var ett samarbete mellan båda era företag.
Två konkurrerande agenter som bor under samma tak. Det är dåligt för affärerna.
Han ville att ni skulle göra slut på varandra.
Du var ett bete.
Det är ju en början, få in en fot i företaget.
Fick eget skrivbord efter ett par stötar. Det är faktiskt ganska tufft.
Var det du som tog fotografierna i din bakficka?
-Ska det få mig fri? -Gör dig av med det, bränn upp det.
-Regel 101. -Jag hoppade nog över den dagen.
Precis som när du hoppade över dagen då du gifte dig med din fiende.
Du är ett bete och du var ett bete.
I bältet!
Två minuter.
En minut.
Kan man få lite hjälp?
Jag om någon kan ta oss ur det hela.
Lossningsplatsen, bara en massa hinder.
Om vi är åtskilda vet vi åtminstone vad oddsen är.
Låt oss bara kalla det vad det är och vad det inte är.
Snacka om ett dåligt äktenskap. Jag är ett elände och du är en katastrof.
Vi är lögnare båda två.
Om du flyr, kommer du alltid att vara på flykt.
Jag tycker att vi stannar och kämpar. Vi avslutar det här.
-Om du vill gå, så gå. -Tack.
Vad? Herregud.
Det är en riktigt bra affär.
-Vi ses i nästa liv, Jane. -Det gör vi, John.
Förlåt.
Vi får tala om det senare.
Herregud...
-Jag rörde den inte! -Jo, det gjorde du.
-Förlåt för det med kniven... -Det är ingen fara.
-Jag går upp. -Jag går runt, täck min rygg.
Spring!
Hur ser det ut?
Det är ingen fara.
Se upp för dessa, de brukar fastna.
Låtsas att ta vänster så täcker jag höger.
Fan, den där båten vi såg skulle sitta fint nu, inte sant?
Det regnar ganska mycket så här års.
Jag vill inte vara någon annanstans än här med dig.
Jag skulle vilja fråga om det har blivit några framsteg de senaste veckorna.
Det går väl ganska bra. Jag ska inte ljuga för dig.
Det fanns tillfällen då jag ville döda henne, men...
-Vilket? -Jag kunde inte skjuta.
Det är ett bra tecken. Ibland måste man argumentera sig fram.
Det är det som är äktenskapet, inte sant?
-Man får göra sitt bästa. -Vi har byggt om huset!
-Byggt om? -Ja, det har vi gjort.
Det kommer alltid att finnas utmaningar.
Ja.
Ni kan hantera det tillsammans.
-Hittills. -Hittills? Vad var det?
-Vi bereder plats för det okända. -"Hittills..."
Känner ni att ert förhållande har blivit mer bidragande...
-Fråga en sexfråga. -John...
Det...
Översättning: eXz www.divxsweden.net
Text hämtad från www.UNDERTEXTER.se